Бублик Павло Федотович



Бублик Павло Федотович (Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія - 1947, Капустинці, Київська область, УРСР, СРСР) - неграмотний "полтавський мужик", який після тяжкої роботи на шахтах Донщини (Донбасу) і на фермах колоністів Чорноморії (Одещини) і одруження у 20 років, себто на початку 20 ст. вирішив зробити всіх своїх дітей грамотними, дати їм освіту, що вдалося після приходу радянської влади, коли всі його діти, крім найстаршого, рано загиблого Кузьми так чи інакше отримали вищу освіту. Так в Києві з'явилися брати Бублики, представники радянського українства з Полтавщини, історичного Задніпров'я на схід від Старого Києва на Святих Горах Київських, студентів і співробітників шкіл і установ Київської Академії, люди, яким пощасливилося вчитися як у дореволюційної, царської, так і у нової, радянської професури, свідки як репресій проти Київської Академії і її студентів і співробітників у 1930х-1950х рр.